Huvudinnehållet startar här
Lidingös historia
Lidingö är en gammal kulturbygd. Gravfält från järnåldern och runinskrifter från vikingatiden vittnar om att ön varit bebodd sedan 600-talet.
![](/images/18.7a7e170815fc29ac5e4c484/1571312569331/Ballongtavlan,%20mindre%20O%20A%20Mankell%20620x300.jpg)
Högsätravillan nr 2 längst upp till vänster i bild, punchlunden till vänster om Gångsätravillan och Södra Kungsvägen nederst i bild. Målning av O A Mankell cirka 1880.
Lidingö del av Djursholms gods i närmare 300 år
Under nära 300 år ingick Lidingö som en del i Djursholms gods, vilket ägdes av ätten Banér. År 1774 skildes Lidingö från Djursholm och de 25 gårdar som fanns på ön såldes till förmögna stockholmare.
Från jordbruksbygd till villastad
År1803 fick Lidingö sin första bro till fastlandet och kom därefter att successivt utvecklas från en jordbruksbygd som levererade mjölk och fisk till stockholmarna till en modern villastad. I mitten av 1800-talet lockades många sommargäster till ön och från den tiden finns flera stora sommarvillor fortfarande kvar. Sin nuvarande prägel fick stora delar av Lidingö i början av 1900-talet. Då grundlades öns villastäder och tomtförsäljarna lockade med " friskt liv, friluftsliv och kontakt med naturen". Lidingö blev köping år 1910 och stad 1926.
Det moderna Lidingö
Det moderna Lidingö växte fram i och med tillkomsten av bron mellan Ropsten och Torsvik 1925. I slutet av 1940-talet började våra flerbostadsområden växa fram och förtätningen ökade. De förbättrade kommunikationerna, genom att tunnelbanan fick slutstation vid Ropsten 1967, och att den stora bron invigdes 1971, gjorde att befolkningen kunde öka till dagens storlek.